Retail Rippet tekst Syncet: jajoss www.divxnorway.com
Gjett hva.
Hva?
Jeg klarer ikke å røre meg.
Det trenger du ikke heller. Du sitter i en bil.
Er det jeg som kjører?
Som en proff.
Kom an, våkne, din dritt.
Prøvde du å hjelpe ham fri?
- Så vidt. - Så vidt?
Når alt kom til alt, var vel livet mitt viktigere enn hans.
Ego, hva?
Vi fant disse -
- i... Spideren din.
Jeg kjører faktisk ikke Spider mer.
Nå har jeg en C8 Laviolette. Lettere, kjappere, svømmer bedre.
Greit.
Disse tre inneholder rester av ketamin. Som vi også fant i ditt og hans blod.
Denne hadde ren D-tubocurarin, DTC, -
- som vi bare fant hos ham.
Han må ha tatt det på festen.
Nei. DTC er ikke festdop.
Sammen med de andre stoffene, lammet det lungene hans.
Kevin Franks druknet ikke. Han hadde sluttet å puste da du kjørte av veien.
- Han pustet da vi kjørte av veien. - Hvordan vet du det?
Han fikk det til å gå for meg.
Dere hadde sex i 160 km/t?
180. Traff vel et hull i veien.
Din venn, Dickie Pep, sier han solgte deg 5 ml DTC sist torsdag.
Kjenner ingen Dickie Pep, men han lyver.
- Eller du gjør. - Hvorfor ?
Fordi dere har noe annet på ham, og han har gjort en handel. Om han finnes.
Du virker ikke altfor opprørt over det som hendte.
Naturligvis er jeg det. Traumatisert.
Hvem vet om det noensinne kommer til å gå for meg igjen.
- Jeg vil ha den fitta i buret. - Vi har ikke nok på henne, Roy.
Så faen få det, vær så snill.
En psykiater avgjør frigang mot kausjon. Jeg skaffer en tøffing.
Dr. Glass. Jeg er Henry Rose, fr. Tramells advokat.
Dette er Catherine Tramell.
- Jeg er til stede under vurderingen. - Greit for meg.
Jeg vil stille ganske personlige spørsmål, men er det greit for henne...
Min klient er enig i at jeg bør være tilstede...
Kanskje dr. Glass har rett i at vi bør være alene.
Jeg advarer på det sterkeste...
Er det her vi skal gjøre det?
- Du er klar over formålet med dette? - Jeg ber om kausjon i en drapssak.
Retten vil vite om jeg er en fare for meg selv eller andre. Du vil si at jeg er farlig.
Min psykolog vil si at jeg ikke er det, og retten vil kaste mynt og krone.
Alt du sier kan siteres ordrett i et vitnemål og kan påvirke saken din.
- Du kan sitere meg alt du vil. - Takk.
Jeg ser du er skribent. Hva skriver du om?
Mord. Sex. Vold.
- Noensinne om deg selv? - Har ikke sansen for selvbiografi.
- Hvorfor ikke? - Jeg liker å se andre avsløre seg selv.
Du, for eksempel, ser litt skilt ut.
- Hvorfor tror du jeg er skilt? - Ringmerket synes fremdeles.
- Svært observant. - Ja, men tar jeg feil?
- Ville det plage deg om du tok feil? - Plager det deg om jeg har rett?
Fortell meg noe du er redd for.
- Kjedsomhet. - Er det derfor du søker risiko?
Jeg liker å ta risker.
Som å ta dop og ha sex i en bil i fart?
Som å snakke med meg uten å ha advokaten her?
Det var faktisk din idé.
Å være tiltalt for mord er risikabelt. Du kan ende i fengsel.
- Ikke hvis jeg er uskyldig. - Uskyldige fengsles hele tiden.
Ikke rike uskyldige som representeres av Henry Rose.
I det tilfelle er det ikke spennende med mindre du er skyldig.
- Å, du liker nok å ta risker du også? - Men jeg står ikke tiltalt for mord.
Ikke ennå.
Beklager, du får ikke røyke her.
Vet du hva jeg liker ved deg? Du nyter å ha kontroll.
Slik som jeg.
Beklager, du kan ikke slippe gjennom.
Jeg vil si hun er uhyre intelligent og talentfull.
Men inni tror jeg hun veksler mellom en gudeliknende følelse -
- og en følelse av rett og slett ikke å eksistere, som selvsagt er utålelig.
Vil du si at fr. Tramell er mentalt svekket?
Ikke i en juridisk betydning, nei.
Om hun slippes fri, kan hun da begå en voldelig forbrytelse?
Jeg tror hennes atferd styres av en såkalt risikoavhengighet.
En tvangsmessig trang til å bevise at hun kan ta sjanser og overleve farer.
Spesielt de påfølgende møter med politiet eller andre styresmakter.
Hvorfor gjør man slikt?
Jo større risiko, jo større bevis på hennes guddommelighet, og eksistens.
Når du sier hun er risikoavhengig, vil denne tilstanden forverre seg?
All avhengighet er progressiv. Personen vil hele tiden øke risikoen.
Hvis andre skades eller mister livet, vil det stoppe henne?
Nei, det eneste som vil stoppe henne...
Den eneste grensen hun har, er hennes egen død.
Da er hun en fare for seg selv.
Ja, det tror jeg hun er.
Bra jobba, Michael.
Dr. Glass, drepte Catherine Tramell Kevin Franks?
- Ingen kommentar, beklager. - Kan du fortelle om kausjonen?
Dr. Glass. Så stor du er blitt med ett.
Hva gjør du her, Adam? Ikke si du skal skrive om Tramell?
En sexy morder med forlagskontrakt, hvorfor skrive om det?
- Du vet ikke om hun er morder. - Nei, men jeg håper det.
Hørte du var strålende der inne.
Du er så klar av og til, at det er helt fælt. Har du tenkt på å jobbe i fjernsyn?
Denise sier at du er født for skjermen.
- Hvordan har min kone det? Gøy? - Ekskone, Michael.
Når vi sludrer om mordere, kunne prate litt om Georges Cheslav?
Hvem har fortalt om Cheslav? Denise?
Må være en psykiaters mareritt.
En pasient som plutselig går amok og slår i hjel kjæresten med en murstein.
- Det er sju år siden. - Nei. Først i juli er det sju år siden.
Du snakket med ham to ganger i uka. Så du ingen tegn på voldelighet?
- Jeg snakker ikke om mine pasienter. - Han er død. Kan du ikke snakke da?
Nei, selv ikke når de er døde.
- Michael, hva gjør du her? - Hva har du fortalt Towers om Cheslav?
Ingenting.
Kan vi få et minutt?
Han visste det fra før.
Jaså? Han sier du fortalte ham.
Nei, alt jeg sa var...
Om han skriver om det...
Du er bare paranoid. Du gjorde ikke noe galt.
Nemlig. Jeg behandlet en som drepte sin gravide kjæreste.
Sørg for at han skjønner det.
Slapp av.
Jeg står for tur for et professorat.
- Tror du dette kommer til å hjelpe? - Jeg avgjør ikke hva Adam skriver.
Det kan du vel, når du har pult ham i over ett år.
- Jeg visste godt når det startet. - Synd du aldri spurte deg selv hvorfor.
Hvordan gikk det med den mystiske skribenten? Hører hun ser flott ut.
Og er svært smart. Lystløgner. Selvdyrkende.
Forførerisk, manipulerende.
- Tror du hun drepte spilleren? - Aner ikke.
Alt hun gjør er uhyre kontrollert. Ment å forvirre eller lure deg.
Man aner ikke hva som er sant og ikke. Hun er lynskarp.
- Den maskerte psykopat. Din yndling. - Jeg skriver en avhandling om det:
"Risikodrift og allmektighet". Jeg skriver to, men denne er den mest spennende.
Glass? Det er Roy Washburn. Er du i nærheten av et fjernsyn?
Jeg skal gi en kommentar...
- Hva har skjedd? - Dommeren lot henne gå.
Fyren som sa han solgte henne DTC, ble diskvalifisert som vitne.
Men én ting vedder jeg på: Hun kommer til å gjøre det igjen.
Og snart. Men denne gangen skal jeg ta merra.
SISTE NYTT TRAMELL LØSLATT
Vi har vurdert dem som ønsker å kontrollere andre -
- via sin usikkerhet og selvdyrkelse.
Å studere Nietzsche psykobiografisk kan virke naivt.
Var det ikke hans arbeid i seg selv -
- som ga dødsstøtet til psykobiografien?
Paul Portman sa han går over til Tavistoc, jeg vurderer det selv.
Vær tålmodig. Bli ett år der du er.
- Ingenting binder meg... - Michael?
- Du kjenner dr. Gerst? Michael Glass. - En fornøyelse.
Jeg så anmeldelsen din av boka mi. Du fattet ikke helt det analytiske feltet.
Men mot slutten hadde du en interessant bemerkning eller to.
- Vi kan ta en diskusjon på det. - Det vil være meg en ære.
- "Interessant bemerkning eller to." - En kompliment. Gerst var imponert.
Michael fikk visst nettopp ridderslaget.
Takk. Skål.
Gratulerer.
"Risikodrift og den allmektige pasient"
Kan jeg spørre deg om en ting?
Hver dag ser jeg deg skrive, og jeg tenker hva er det han skriver om?
Er det en roman?
- Nei, men om en romanforfatter. - Er det sant? Hvem da?
Det kan jeg ikke si. For da blir jeg nødt til å drepe deg.
Det må være en som er berømt, da.
Unnskyld, dr. Glass? Jeg er Peter Ristedes, Towers assistent.
Fra Urbane.
Får jeg slå meg ned?
Adam spurte om du kunne gi et utsagn til artikkelen hans.
Han trodde ikke du ville snakke med ham.
Da sier vi "Ingen kommentar", da?
Dr. Glass?
Fr. Tramell.
- Hva gjør du her? - Jeg ville snakke med deg.
Om evalueringen.
Noe av det du sa. Jeg har tenkt masse på det.
Beklager at du måtte høre det.
Har du et minutt?
Bli med inn.
Det du sa om at jeg var avhengig av risiko, -
- om å finne på stadig farligere ting.
Etter at du sa det, -
- innså jeg at jeg var redd.
For hva da, egentlig?
Flere uker før uhellet hadde jeg samme -
- fantasi om og om igjen.
Jeg skrev tilmed om den.
En dame kjører bilen, og mannen får det til å gå for henne.
Hun kjører av veien, han dør.
Det kjennes som om jeg fikk det til å skje.
- Derfor er jeg her. - Vil du gjerne til behandling?
- Ja. - Det er nok en god idé.
- Jeg vil henvise deg til en kollega. - Hvorfor kan ikke du gjøre det?
Det anbefales ikke at en sakkyndig blir personens lege.
- Hvorfor ikke? - Terapi krever en stor del tiltro.
Best å starte med blanke ark.
Mener du at du ikke stoler på meg?
Det jeg sa om deg under høringen, må du ha opplevd som svært negativt.
Jeg henviser deg gjerne til en annen. Dr. Milena Gardosh, her i London.
Skal jeg si det som det er?
Jeg gikk med på evalueringen fordi jeg tenkte det ble gøy. Jeg har aldri...
Jeg har aldri snakket med noen som...
Pasienten min er kommet.
- Hva skylder jeg? - Ingenting.
Men om du ringer dr. Gardosh, er jeg sikker på at hun kan hjelpe.
Jeg leter ikke etter tilbud. Som du sa, tillit er ikke så enkelt.
Jeg håpet jeg kunne ha det med deg.
Kan vi ikke sette opp et nytt møte?
Så snakker vi om dette, når vi har bedre tid.
Du ser annerledes ut. Mer avslappet.
Jo mer nervøs jeg er, jo mer avslappet tror folk jeg er.
Jeg vil snakke om noe du tok opp sist.
Du sa at før ulykken hadde du seksuelle fantasier om å kjøre av veien.
- Har du ofte slike fantasier? - Jeg fantaserer hele tiden.
Fantasier med vold? Død?
Folk dør i romanene mine. Jeg må finne på nye måter å ta livet av dem på.
Hva skjer når du ikke tar risker?
Beklager, ingen røyking her. En regel.
- Jeg liker ikke regler. - Jeg har noen, og det er en av dem.
Etter høringen ble jeg intervjuet av en fra Urbane.
- Adam Towers. Han sa han kjente deg. - Så vidt. Hva så?
Han fortalte om Cheslavsaken.
Jeg er imponert over hva du gjorde.
Du visste at Cheslav var farlig.
Men beskyttet ham allikevel. Du respekterte hans fortrolighet -
- til tross for egen risiko.
Tok du rett avgjørelse?
Eller dreit du deg ut?
Ut fra hva jeg visste da, så var det en riktig avgjørelse.
Så du tror fremdeles på fortrolighet?
Innen lovens grenser. Hva tenker du på?
Om jeg sa at jeg drepte Kevin Franks -
- ville du si fra til politiet?
Nei.
Alt som har skjedd før, blir ikke diskutert utenfor rommet her.
Men om du sa at du hadde tenkt å ta livet av noen, og jeg trodde på deg, -
- ja, da vil jeg gå til politiet.
Kanskje jeg manipulerer deg for å skape risiko for meg selv.
Vil du snakke om hva som hendte med Kevin?
Nei, ikke egentlig. Ville bare sjekke holdningen din.
Har du bestemt deg?
Om å ta meg som pasient?
Skytteren hadde ei ekskone, problemer med tørsten og dop, -
- og et komplisert sexproblem han knapt var klar over.
Og et enormt raseri.
Kort sagt, han var en snut, og en veldig flink en. Den tredje mars...
Hun knelte naken på sengen. Med ryggen til ham og hodet på puta.
Skytteren stakk fingrene gjennom det blonde håret og vred til.
Hun stønnet da han røsket henne i håret, som en rytter i hestens man.
Årene i armene hans svulmet, da han dro henne røft opp til seg.
Husker du snuten Washburn?
For ham var det at jeg ikke var opprørt over Franks død, -
- bevis på at jeg måtte ha drept ham.
Og da jeg ikke ville bryte sammen, la han an på meg.
- La han an på deg? - Ja.
Han sa ting ville gå greiere om jeg knulla ham.
Drapspurk er vanligvis smartere enn det.
Jeg kjente en i San Francisco.
Nick Curran.
De kalte ham Skytteren. Vi pleide å kjøre rundt i bilen hans.
Hørte nødmeldinger på politiradioen og brennkjøre dit det skjedde.
Har du vært på et åsted like etter et mord?
Liket er fremdeles varmt.
Klokken tikker ennå.
Du kan lukte blodet.
Vi hang rundt litt, -
- så dro vi og hadde sex i bilen hans.
Nick pleide å si: "Døden er alltid der, den er det eneste ekte".
Bortsett fra sex av og til.
Men bare av og til?
Jeg knulla en kar i går. Jeg knulla ham i timevis.
Vi gjorde alt mulig med hverandre.
Hele, hule, hoiende Inge og Stens aller beste.
Men om en uke, vil jeg knapt huske ham.
Men om jeg var hos ham når han døde.
Da -
- ville jeg vel aldri glemme det.
Ville jeg vel?
Har du vært hos noen som døde?
Nei.
- Vi har ennå 20 minutter igjen. - Jeg har lyst på en røyk.
Vi sees i morgen.
Gikk hun bare?
- Så lacaniansk. - For henne er tid et våpen.
Alle er fiender.
Tror du hun fant på det med politimannen Washburn?
Vet ikke. Vanskelig å tro på noe av det hun sier.
- Hun prøver å forføre deg. - Det prøver de alltid.
Men hun her skiller seg ut, hva?
- Vet ikke. Morsommere, kanskje. - Vær forsiktig, Michael.
Jeg fikk forresten en telefon fra Towers, journalisten.
- Hva ville han? - Jeg tonet alt sammen ned.
Tenk om han ringer andre, Gerts f. eks?
Gerts snakker da ikke med ukepressen.
Det var en vellykket avhandling. Denne gang publisert som eneforfatter.
Gudskjelov for det.
- Apropos Gud, kommer Gerts? - Vi får håpe og be.
At han kommer, eller ikke?
Jeg må ha en røyk, ikke snakk om noe spennende før jeg er tilbake.
Hvor lenge har dere bodd her?
Omtrent seks... sju år.
- Hei, Dominic. - Hei, Milena.
Tusen takk.
Det flotte med asosial atferd er at man kan slippe vekk fra andre et øyeblikk.
Du er ikke psykoanalytiker.
- Jeg er skribent. - Jaså? Hva skriver du om?
Å, det lumre, seksuelle og voldelige. Grunninstinktene.
De er de sterkeste, ikke sant?
- Milena? - Michael.
- Beklager, hva het du igjen? - Catherine Tramell, Milena Gardosh.
Å, du er dr. Gardosh. Jeg har hørt så mye flott om deg.
Catherine.
Der er du.
Milena, dr. Glass, jeg ser dere har møtt Catherine.
Hun driver research til en roman om en eminent psykoanalytiker.
Jeg tenkte hun ville like en tilstelning som dette.
Får jeg ta yttertøyet?
Tusen takk.
Unnskyld.
Kan du legge dette i lommen?
Ja visst.
Catherine, bli med her.
Hva foregår? Hva tenker Gerts på, som tar henne med her?
Han aner sikkert ikke hvem hun er.
- Hvor traff han henne? - Hun har truffet ham, vær du sikker.
Jeg kan ikke bli her med en pasient til stede. Jeg får gå.
Om man følger intersubjektivitet til det ytterste, -
- spør man ikke da om hvem som er pasient og hvem som er lege?
Helt riktig.
Går du på grunn av meg?
- Du måtte da skjønne at jeg var her. - Er det et problem?
Jeg vet om folk som spiller tennis med psykiateren sin.
Ha sex med dem, selge dem dop, jobbe med manusene. Jeg gjør ikke slikt.
Jeg likte ikke timen vår i dag.
Jeg skylder deg vel en unnskyldning.
- Derfor kom jeg. - Vi kan ta det opp i morgen.
Jeg har en bedre ide. Hva om vi to går et stille sted og tar en drink?
Jeg menger meg ikke med pasientene mine, sa jeg.
Enda en regel? Blir du ikke lei dem?
Det er psykiatriens mareritt.
For mange svar, for mange spørsmål, og ingen får stellet sitt.
OK, glem det med stellet.
Vi kan bare snakke.
Vi snakkes i morgen.
Michael, der er du.
Så du damen Gerts kom med?
Nei.
Jeg så faktisk etter deg.
Der inne?
Etter kåpen din. Tenkte vi kunne gå og ta en drink. Greit?
Ja. Flott.
Hva er galt?
Vet ikke. Snu deg.
Michael, det er Denise. Ta telefonen, vær så snill!
Denise? Hva har skjedd?
Takker.
- Kom inn, Michael. - Er alt i orden?
Hva er det som skjer? Ta det rolig, jeg er her nå.
- Hvem bor her? - Det er Adams leilighet.
Herregud... Hva skjedde?
Jeg vet ikke. Døren var ulåst, jeg gikk bare inn.
Han bare lå der.
- Har du ringt politiet? - Nei. Jeg var redd.
Det ordner seg.
Hvor ringte du ham fra?
Jeg ringte flere ganger.
Var det uvanlig?
Nei. Men vi skulle treffes etterpå.
Hallo, Michael. Hva gjør du her?
Det er min kone... ekskone.
Hun fant ham slik og ringte meg.
Skjønner. Og hvordan hadde det seg at hun fant ham slik?
De har vært sammen en stund og...
Jaså? Siden når?
Det var derfor jeg flyttet ut.
Jeg antar at dere to ikke var perlevenner.
Nei.
Men jeg så deg snakke med ham etter Tramell-høringen.
Bare noe journalistgreier. Han spurte meg om Tramell.
Tror du hun drepte ham?
Hvem?
Denise? Nei.
Aldri i livet. Jeg har kjent henne lenge. Hun kunne aldri finne på noe slikt.
Roy, jeg har forklart meg to ganger nå. Er det greit om jeg drar hjem?
Greit.
Å, forresten, -
- er denne din?
- Nei, den bare lå på gulvet. - Hvordan endte den i søppelkassa?
Jeg tråkket på den. Den lakk, så jeg kastet den.
Får jeg gå?
Ja, for all del.
Du vet vel at Adam Towers ble drept?
- Hvorfor skulle jeg vite det? - På grunn av Denise.
- Denise? - Din kone. Din ekskone.
- Men hvordan kjenner du henne? - Adam presenterte oss noen ganger.
Jeg visste om henne, og hun om meg.
Visste hva da om deg?
At jeg også traff ham.
Inge og Sten-karen. Det var ham.
- Gikk du til sengs med Adam Towers? - Sånn dann og vann.
- Washburn tror at jeg drepte ham. - Hvorfor skulle han tro det?
Jeg dreper fordi jeg er avhengig av risker. Eller må bevise at jeg finnes.
- Er ikke helt sikker på hvilken. - Jeg sa ikke at du hadde drept noen.
Du tror jeg drepte Franks, og lurer nå på om jeg drepte Towers også.
Kan du ikke bare spørre meg? Eller blir det for direkte?
Drepte du ham?
Ville du tro meg om jeg sa det ikke var meg?
- Kommer an på. - På hva? Hvor bra jeg spiller?
Vet du hva? Jeg er glad for at Towers er død.
Det bør du være også. Er du for korrekt, så skal jeg være det for deg.
Morderen gjorde deg en tjeneste.
Hadde han skrevet artikkelen om Cheslav, ville karrieren din blitt ødelagt.
Du har ikke sagt om du drepte ham. Gidder du slukke den?
Slukk den, eller gå. OK?
Er det bedre?
Når du tenker på å knulle meg, -
- som jeg vet du gjør, -
- hvordan ser du det for deg?
Jeg vet du ikke vil svare, så bare tenk på det.
Vil du ha det helt vanlig? Deg øverst?
Meg øverst?
Vil du ta meg bakfra?
På knærne, ansiktet mitt i puten?
Vil du gi meg dask, -
- bare lite grann?
Ikke for hardt.
Å, litt hardere enn det.
Vil du sprute i munnen min?
Hva om jeg sier at jeg onanerer mens jeg tenker på deg?
At det går for meg -
- når jeg tenker på at du runker deg.
Da er vel timen over for i dag.
Jeg slutter terapien. Send meg regningen.
Er alt i orden?
Fr. Tramell, det er dr. Glass. Jeg liker ikke helt hvordan timen endte i dag.
Jeg vil gjerne løse eventuelle misforståelser mellom oss.
Vennligst ring så snart du hører denne beskjeden. Ring når du kan.
God kveld, dr. Glass. Kan jeg få et ord?
Jøssda. Ovenpå.
Er det tysk?
- Noe du har lyst på? - Nei.
Her er en overraskelse: Towers hadde en annen kjæreste i tillegg til Denise.
Gjett hvem?
Catherine Tramell.
- Du ser ikke overrasket ut. - Hun er en av mine pasienter.
- Siden når? - Ikke så lenge.
Så både din ekskone og din pasient knulla Towers. Litt av et sammentreff.
- Kjente de hverandre? - Aner ikke. Tror ikke det.
Tramells avtrykk var over hele leiligheten, sammen med andres.
Men han ringte mobilen hennes 90 minutter før han døde.
Hun sier hun var ute og spaserte rundt i Clerkenwell, uten at noen så henne.
Kom an, Michael, si noe.
Jeg kan ikke si noe. Selv om jeg visste noe, som jeg ikke gjør.
Frank var hennes første, Towers den andre, det kommer til å bli en tredje.
Du har en lovpålagt plikt til å beskytte et potensielt offer.
Du kan ikke bure noen inne, bare fordi de kanskje kan gjøre noe.
Fortell hva du vet om artikkelen Towers skrev om deg og din venn Cheslav.
Hvem har sagt han skrev på noe?
Redaktøren hans. Han hadde visst samlet masse opplysninger om deg.
Så du mener at jeg drepte ham for å stoppe en teit artikkel?
Nei. Men bare for orden skyld, fortell hvor du var i går kveld.
Mellom klokka sju og to om natta.
I grove trekk.
Jeg hadde pasienter til klokka åtte.
Så til en fest i Collingham Gardens. Dro derfra med en dame kl. elleve.
Vi dro hit, og jeg satt på kne og knulla henne da Denise ringte.
På knærne, hva? Lyder som om du hadde det morsommere enn meg.
Kan jeg få navnet hennes? Så det ikke blir noen løse ender.
Michael, Towers tok ekskona di -
- og var i ferd med å gjøre det samme med karrieren din. Jeg må spørre.
Michelle Broadwin.
Hun er psykofarmakolog på Victoria psykiatriske sykehus.
Tusen takk.
Du hører fra meg.
Hva betyr det?
"Jeg lukter blod."
Ikke alle, selvsagt, men noen.
De er så skinnhellige alle sammen.
Alle vennene mine drikker for mye. Snuser for mye koka.
Fr. Tramell, det er dr. Glass igjen.
Det bekymrer meg litt at jeg ikke har hørt fra deg. Jeg lurer på om du er OK?
Du skal få privatnummeret mitt.
Det gikk skikkelig innpå meg, og jeg skjønner ikke hvorfor...
Hvorfor det blir verre, mener jeg.
Du har ingen nye beskjeder.
Det med Gerst er at -
- utvalget er bare en formalitet. Dette er det egentlige intervjuet.
Slapp av.
Vær rett fram... oppriktig.
Men ikke for oppriktig.
Dere er presise. Så bra. Kom inn.
- Møt mitt nye Mughal-maleri. - Ikke enda ett!
En indisk gudinne som hviler. Det ånder fred over det, ikke sant?
Hva driver mennene med, tro?
Det er åpenbart. De dyrker henne. Som seg hør og bør.
Kanskje det er derfor hun har åtte armer til å føyse dem unna med.
Kan ikke dere piker gå utenfor, mens dr. Glass og jeg tar en prat.
Kom.
Bli med meg. Du vil like det.
Vel, dr, Glass, jeg har et spørsmål:
Tror du jeg er fra vettet?
- Hva behager? - Sprø? Klin kokos? Helt på trynet?
Nei, overhodet ikke.
Men det er jeg kanskje om jeg anbefaler deg til Douglas-professoratet.
- Jeg forstår ikke... - George Cheslav.
En storpusher, i din pleie, myrder brutalt kjæresten.
Det holdes en etterforskning, der etterforsker Roy Washburn -
- bekrefter at du opptrådte profesjonelt til enhver tid. Du er uten skyld.
Det stemmer. Jeg var det.
Men etter rettssaken får du det man kaller et følelsesmessig sammenbrudd.
Depresjon, en yrkesmessig underytelse.
Ekteskapelige problemer, - og tvilsom profesjonsopptreden.
Mye diskutert i middagsselskaper over hele byen.
Unnskyld?
Nå vil du ha min støtte for professoratet?
Ikke flere Cheslaver, Michael.
Nei.
Ikke flere Cheslaver.
Catherine!
Unnskyld, jeg bare ser etter noen.
- Gud, så dramatisk, Michael. - Ja.
Jeg trodde hun var i fare, men det er vel ikke poenget.
Hun kan være dobbeltmorder, og du ter deg som var hun en prinsesse i nød.
Ikke så nedlatende, er du snill.
Jeg blir sprø av det.
Du er forelsket, er du ikke?
Ikke forelsket...
Jeg vet ikke.
Avslutt behandlingen, øyeblikkelig.
Det har hun allerede gjort selv.
Bra.
Ringer hun igjen, så gi henne nummeret mitt.
Jeg er kvinne.
Hun forholder seg annerledes til meg.
Hva gjør du her?
- Der hun går, der går jeg. - Siden når da?
Siden hun begynte å komme til kontoret ditt fem dager i uka.
Adam Towers... Alle papirene hans er vekk.
Alle notisbøkene, videoene, harddisken hans. Alt om både Cheslav og Glass.
- Du tror Catherine har det? - Ja. Har hun nevnt noe om dette?
- Du vet jeg ikke kan snakke om det. - Kom an. Jeg har vært grei mot deg.
Jeg er nærmest en psykopatleverandør.
- Kan ikke bryte taushetsplikten. - Synd. Jeg har noe du kanskje vil vite.
Noen sier at du løy under Cheslav-undersøkelsen.
- Hvem da? - Vil du jeg skal bryte taushetsplikten?
Siden du er en venn, det var ekskona di.
Denise?
Du må sette henne på plass. Kanskje hun røper hvor Towers notater er også.
Det er noen her. Hva skal vi si?
Ta det med ro.
Vi ser deg siden.
- Hvordan går det? - OK.
Lyst på en drink?
Nei, jeg må stikke. Jeg skal treffe noen på Atlantic Bar.
Denise, fortalte du Towers at jeg løy under Cheslavhøringen?
Du må alltid snakke om det.
Nei. Jeg sa at du visste han ville ta livet av kjæresten.
- Løgn. - Du sa det.
Du sa at du visste det og burde gått til politiet.
Jeg visste det ikke, jeg ante det. Og det fortalte jeg deg i all fortrolighet.
Trodde ikke du ville sladre i senga til en dustete journalist.
Vil du ødelegge livet mitt og praksisen min?
Livet ditt? Praksisen din? Catherine hadde rett.
Alt handler om deg. Hva med meg? Adam er død, og jeg mordmistenkt.
Washburn maser om at jeg ljuger. Jeg aner ikke hvor Adams notater er.
Jeg er redd for å gå hjem, redd for å gå ut. Jeg holder på å tørne.
- Vær forsiktig rundt Catherine. - Ikke bry deg!
- Ro deg ned. - Ikke be meg roe meg!
Jeg snakker med kona mi.
Unna vei!
Denise!
Kom igjen.
Denise, se på meg.
Ring etter sykebil! Nå!
Bli hos meg. Kom igjen, bli her.
Du har et problem, Michael.
Vitner så dere krangle. Hun gråt.
Du grep henne. Hun falt nesten.
Fem minutter senere skjærer noen strupen over på henne.
Det er folk her som mener du drepte Towers også.
Snakket du ikke med Michelle?
Jo. Men så var det en lighter med dine fingeravtrykk på.
- Jeg plukket den opp... - Og din ekskone ligger i koma.
- Da hun skulle si noe ubeleilig for deg. - Jeg prøvde å redde livet hennes.
Jeg snakket med Towers assistent på Urban.
Han mente at Denise ville fortelle at du vitnet falsk.
- Det stemmer ikke. - Hva skulle hun si da?
Unnskyld.
Vent her.
Så...
Eksen din og Tramell var jentevenner. Visste du det?
Hva mener du med "jentevenner"?
I følge Catherine møttes de gjennom Towers og fikk tenning.
Denise fortalte henne at Towers hadde presset henne til å si at du vitnet falsk.
Men Denise ville fortelle at du var uskyldsren.
Du ante ikke at Cheslav ville kverke kjæresten, hva?
Det kom fullstendig overraskende, ikke sant?
Naturligvis ljuger hun. Alt som kommer ut av henne er løgn.
Det er slik hun får deg til å tro det hun vil du skal tro. Hennes store talent.
Når det kommer til å vri huet på folk, er hun verdens beste.
Hun har virkelig tatt deg, hva?
Hva har hun sagt om meg?
- Hva kunne det være? - Ikke lek med meg. La henne om det.
- Hvor skal du? - Et annet sted.
Om du ikke har bevis nok til å sikte meg. Har du?
Trodde ikke det.
Han lot deg endelig gå. Jeg var bekymret.
Du løy til ham for meg. Hvorfor?
Jeg vet du ikke har gjort Denise noe.
Hvordan kan du vite det?
Fordi jeg kjenner deg, og vet at purken holdt på deg bare for å spille et spill.
- Som å få meg til å snakke om deg? - Ja, men det ville du ikke gjøre.
For du liker taushetsplikten din.
- Hvorfor traff du Denise? - Research for romanen min.
- Om hva da? - Om deg.
Og Cheslav, den skjulte psykopat.
Analytikeren i boka mi er opphengt i slike ting.
Washburn tror du skar strupen over på Denise.
Det var du som hatet henne. Kanskje jeg agerer på dine ubevisste impulser.
Hold opp!
Er det mulig at du ønsker at det er jeg som er morderen?
Ikke sant, noen tenner på blondiner, -
- og noen på mordersker.
Er det ikke det du tenner på?
Tenner meg?
Er det ikke derfor du er her?
Jeg stoler på deg.
Du stoler på meg.
Noe sted vi kan snakke?
Her borte.
- Får jeg gjette hvor den er fra? - La oss se hva det er først.
Høyst upassende av meg å ta imot bevis på dette viset.
- Greit. - Tar noen dager å få det analysert.
Du ville blitt en bra purk.
Du liker lukta av blod.
Dr. Glass!
Vent.
Jeg tenkte nettopp på deg. Mulig jeg har flere evalueringer til deg.
Jeg er litt opptatt for øyeblikket.
Så synd. Du gjorde det så bra med Catherine.
Hun sier du er svært observant.
Det er hun også.
Håper ikke Washburn gir deg grunn til bekymring?
Hva mener du?
Tenk på hans forhistorie.
Hvilken forhistorie?
LONDONS MEST SNUSKETE SNUT?
ADAM TOWERS UNDERSØKER
MENED VITNEKUING
ETTERFORSKER 'X' FORFALSKER BEVIS
- Jeg vil snakke med deg. - Så nå vil du prate?
Denne artikkelen nevner ham ikke ved navn.
Men "etterforsker X", er det Washburn?
- Er det Washburn? - Unnskyld meg.
Ja, det er ham.
Er du sikker?
Adam hadde utmerkete kilder.
- Mened, bevisforfalskning, trusler? - Fy, en politimann som fabrikkere bevis.
- Har dere bevis? - Ta Kevin Franks og Morderorgasmen.
Jeg leste den rapporten om sprøytene med DTC de fant i bilen.
- Men hvem fant sprøytene i bilen? - Hvorfor skulle Washburn gjøre det?
- Adam sa det var for å huke Tramell. - Hvorfor skrev han ikke det?
Det er hele poenget. Han skulle til å skrive om det.
Men så ble han drept.
Jeg må be om unnskyldning. Om Roy Washburn...
Jeg liker ikke unnskyldninger.
Heller ikke at man stjeler fra leiligheten min.
Insulinet? I tilfelle du ikke har analysert det ennå.
- Insulin? - Vennen min har sukkersyke.
Du lukker deg selv ut.
Hallo, Michael.
- Hva vil du? - Jeg fikk analysen fra laben.
D-tubocurarin. Artig.
Sikker på at det ikke er insulin?
Insulin? Nei.
Får jeg se rapporten?
Du har et tillitsproblem. Det burde du jobbe med.
Dette er ikke en offisiell rapport.
Nei. For en uren bevisrekke -
- vil ansees å være ugyldig i en framtidig sak, inspektør Clouseau.
Forteller du hvor du fant den?
Hun er ikke verd det. Folk dør, jeg vil ta henne for det.
Står du deg i veien, tar jeg deg også. Det kan jeg faen meg love deg.
Jeg har noe jeg vil vise deg. Sett deg i bilen.
Sett deg inn!
Rettsmedisineren er på vei.
Jobbet du da?
Nei. Jeg aner ikke.
Så eller hørte du noe mistenkelig?
- Ikke i går. Nei. - Ingenting?
- Hvor lenge har du jobbet her? - Fire måneder.
Hvor var du før det?
Ted.
- Fergie, gi meg et minutt. - Vi går.
Hvem er han?
Richard Pepovic. Kjent som Dickie Pep.
- Kjenner du ham? - Nei.
Se på denne.
Vi må vente på lab-resultatet, -
- men hvor mye vedder du på at han er plaskfull av tubocurarin?
Vil du nå fortelle meg hvem du fikk prøven av?
Du vet ikke om hun gjorde det.
Nei.
På den annen side, kanskje jeg drepte ham.
Er det ikke det hun vil si? Han hadde noe på meg, så jeg drepte ham.
Så runka jeg ham selv om han var død, -
- for å få sæd over det hele så det skulle se ut som om det var henne.
Towers hadde rett om meg. Jeg får dem i spjeldet uansett hva det koster.
Så, greit. Ikke stol på meg. Du kjenner Catherine bedre enn meg.
Et øyeblikk du ikke er svimmel av fittelukta hennes, så spør deg:
Stoler du på henne?
Gjør du?
Hun er Cheslav ganger tre, det vet du like godt som meg.
Problemet er å få henne bura inne. Sier du i retten at hun har truet noen...
- Men det har hun ikke. - Men du kan si at hun har det.
Så får vi henne innlagt, så hun ikke får drept flere. Er ikke det verd det?
En slags avlat for Cheslav?
Jeg er subjektiv.
Ikke ta mitt ord for det.
Snakk med ham her.
Hør på ham.
Walker, det er Michael. Takk for at du vil ta en prat.
Jeg gjorde en evaluering av Catherine Tramell.
Det var kveld, og selv før det ringte på -
- visste Kelly at det var legen.
Kommet for å beskylde henne for flere forbrytelser.
De ville krangle, og så ha sex. Og alt ville bli bra igjen.
Men det ville det ikke, om han ikke stolte på henne.
Hei, smukken. Min nye roman. Spent på å høre hva du synes.
Jeg snakket med Phil Walker, i San Francisco-politiet.
Paranoide Phil. Et minne fra fortiden.
Han sa du myrdet en Johnny Boz og to etterforskere i San Francisco.
Jeg ble ikke siktet engang.
Storjuryen sa at kjæresten til Nick Curran gjorde det.
Jeg skal ta et boblebad. Blir du med?
Greit, jeg drepte Johnny Boz.
- Hvorfor? - Jeg likte ham ikke.
For pengene. For å se om jeg slapp unna med det.
For å vise at døden ikke er så viktig.
Fordi jeg kjedet meg. Du vet jeg hater å kjede meg.
Hva med Denise? Adam Towers?
Adam var utålelig. Og du er noe helt spesielt.
Adam prøvde å knekke deg bare på gjørs, og det orket jeg ikke.
Dette er deilig.
Denise...
Denise var god i senga.
Denise ville ha ødelagt alt jeg hadde fått til ved å drepe Towers.
Du klarer ikke å si sannheten om noe som helst!
Du tror meg ikke når jeg innrømmer det. Du tror meg ikke når jeg benekter det.
Hva er poenget med å snakke med deg da?
Å, kom igjen nå.
Kan du ikke kle av deg og komme oppi?
Dette er verre enn Cheslav, hva?
Denne gangen visste du helt fra starten hvem jeg var.
Og du lot det skje igjen, hva?
Nesten som om du drepte dem selv.
Hvem tror du jeg dreper neste gang?
Kom igjen.
Du klarer å pønske det ut.
ANALYTIKEREN AV CATHERINE WOOLF
Kelly traff analytikeren under det korte fengselsoppholdet.
Han hadde nydelige blå øyne.
Stolte Kelly på ham?
Mente hun det da hun ba om hjelp? Hun var ikke sikker selv engang.
Gikk det bra, da mente hun det. Hvis ikke, så nei. Slik beskyttet hun seg.
Hun husket første gang hun traff Irena på festen i Bloomsbury.
Hun kjente slektskap med den eldre kvinnen. Som om de to...
Neste møtet brakte dem enda nærmere hverandre.
Selv mens dr. Green så på dem gjennom vinduet, på jakt etter svik.
Kelly merket at hun åpnet seg for den eldre, og avslørte ting om seg selv.
Ja, tenkte Kelly, hun likte Irena. Hun var pålitelig, smart, vakker, verdig...
Synd at Kelly måtte drepe henne.
Hun kledde seg omhyggelig. Hun likte å være velkledd når hun drepte.
Å si fra til Green at hun ville myrde Irena, var det mest risikable å gjøre.
Kom igjen, Milena.
Kom igjen, ta telefonen.
Det er Glass her. Kan du ringe så snart du hører dette?
Hvor mye hun enn hatet psykiateren sin, elsket hun ham også.
Hun tok en siste titt i speilet.
Irena fortjente en god død, og det skulle Kelly gi henne.
Dette er Washburn, legg igjen beskjed.
Det er Glass. Kom så raskt du kan.
23 Highgate Street. Hampstead.
Jeg tror Catherine vil myrde Milena Gardosh.
De var nesten midnatt da dr. Green ankom Hampstead.
Helena?
Helena!
Hva er det?
Vi har ikke mye tid. Du er i fare. Hun vil prøve å myrde deg.
- Hvem vil myrde meg? - Catherine.
Jeg trodde jeg kunne hjelpe henne.
Jeg vil prøve å få henne tvangsinnlagt.
Jeg har snakket med Catherine.
Hun er svært opprørt. Du skremte vannet av henne.
Jeg skremte henne? Hun er en massemorder, og har innrømmet det.
Du hadde sex med pasienten din! Du angrep henne. Hun druknet nesten.
Du brøt loven, og ikke minst alle etiske regler for vår profesjon.
- Det var ikke sånn. - Hør på meg, er du snill.
Du er ikke frisk.
Det er du som trenger hjelp.
Jeg har snakket med Gerst, -
- og han mener at om du sier deg villig til en måneds observasjon -
- kan du kanskje unngå siktelser.
Men de vil trekke tilbake løyvet ditt. Jeg er lei for det.
Hun har rett. Det er til ditt eget beste, Michael.
Hun ba meg ta over behandlingen.
Hun er min pasient nå.
Vær så snill, ikke gjør det.
Du aner ikke hva du gir deg i kast med.
Fortell henne sannheten.
Du har å fortelle henne sannheten.
Gud...
Hun har rett, vet du.
Du trenger virkelig hjelp.
Merr!
Hva handler dette om?
Beskyttelse.
Mot hvem?
Washburn.
Vær så god.
Nei. Kelly Lash dreper Irena, doktor Greens kollega.
Jeg leste boka di.
Så du stormet hit for å redde henne?
Det er bare en fortelling. Eller kanskje jeg virkelig er allmektig.
Gratulerer, kontrollfriken slipper seg endelig løs.
Det var dette du ville! Ødelegge karrieren min?
Kjennes godt ut, ikke sant?
Slutt med: "Å, jeg skulle ha hindret Cheslav i å drepe kjæresten".
Ikke mer syting over ingenting.
- Det var ikke for ingenting. - Jo!
Cheslav drepte ikke kjæresten sin.
Washburn gjorde det.
Washburn?
Hva tror du Towers skrev om da han ble drept?
Du ljuger, din faens tispe.
Selvsagt, om du synes det er greiere.
Hvorfor skulle han drepe kjæresten?
For å ta Cheslav.
Det er sant.
Dine sju år i helvete.
Sammenbruddet ditt. Skilsmissen.
Bare så din gode venn Roy kunne få has på en narkopusher.
Ikke ta det så tungt.
Selv Ødipus så ikke mora komme.
Det er Roy Washburn.
Gi meg pistolen!
Faen heller!
Gi meg pistolen! Han vet jeg har Towers notater, han vil se meg dau!
Åpne døra!
- Han vil drepe meg og si du gjorde det. - Nei, dette er helt på trynet.
Du aner ikke hva du driver med. Gi meg pistolen. Han dreper meg.
Din...!
Så gjør det, da.
Hva hun enn sa, så løy hun.
Drep henne! Det er din eneste sjanse.
Slipp pistolen!
Få vekk våpenet!
Slutt å kjempe!
Bli nede! Jeg sier du skal bli nede!
Få jerna på ham.
- Ring etter sykebil! - Ligg stille!
Bli nede!
Hallo, Michael.
Jeg tok med en gave.
Du leste jo et uferdig manus. Men du lagde en bedre slutt.
Så, tusen takk.
Skal jeg fortelle historien?
Den er om en amerikaner.
En blondine.
En forfatter. Folk bare dør rundt henne.
Men spørsmålet er: Hvem myrder dem?
Er den vakre, blonde forfatterinnen seriemorder?
Eller er det den råtne purken?
Psykiateren hennes er ikke sikker. Og blir sprø av å finne det ut.
Men det er ikke alt.
Det er en vri.
Du skjønner, forfatterinnen drepte egentlig aldri noen.
Og heller ikke purken.
Den ekte morderen var hele tida -
- psykiateren.
Ja, fra første øyeblikk han så henne -
- visste han at hun var røykteppet han lette etter.
Hans beste sjanse til å bli skuls.
Først -
- ville han ta seg av møkkamannen av en journalist.
Man går jo ikke bare rundt og tar kona fra folk.
Det er ydmykende.
Ikke at hun var helt uskyldig.
Helgetøyta.
Hvordan klarte hun å la en slik slimål klå på seg?
Sårende.
Og noen sår leges aldri.
Sjalusi.
Sjalusi får en til å gjøre gærne ting.
Men å slippe unna med det, -
- det var en genistrek.
"Sinnssyk i gjerningsøyeblikket."
Ikke noe fengsel for ham, bare en lykkelig slutt -
- på en stille og rolig, solfylt psykiatrisk institusjon.
Det kan naturligvis bare være oppspinn.
Kanskje han faktisk var gal.
Kom snart tilbake, vennen.
Jeg savner deg.
KUNNE IKKE KLART DET UTEN DEG. KYSS, CATHERINE.